Toxiskt beteende, machokultur, mobbing och kvinnohat.
Samtidigt som idrotten kan förena människor, kan den också splittra och förstöra dom – för alltid.
Häromdagen befann sig Eskilstuna-sonen Micke Danielson i Alingsås för att föreläsa i just dessa ämnen för unga AHK-tjejer och killar.
– Det är först nu när jag blivit äldre, när man inser vilka normer som styr och man börjar ifrågasätta de normerna, som jag börjat jobba med detta ordentligt. Killar i grupp skapar ofta mobbning, kränkning och övergrepp, så är det bara, säger Danielson till AT.
– Man kan skratta åt det, men det är så sjukt att vi i de här miljöerna tycker sånt är okej. Det är något vi bara gör. En av klubbarna jag spelade för hade sånt här nedskrivet på en pergamentsrulle för sjutton, då inser man att det går från generation till generation!
Profilen visade vägen
När hockeyprofilen Erik Granqvist häromåret gick ut med sina upplevelser och den skada som dom åsamkade honom, insåg Micke att han behövde ge sig ut och prata om det där han redan pratat så mycket om.
– Jag började redan för tio år sedan och kände “va fasen, ska vi köra den här grejen igen, det är väl ingen nyhet”. Men Erik har berättat för mig om mängder med unga som skickar meddelanden till honom om att dom fortfarande utsätts, att kulturen lever vidare i allra högsta grad.
Bland det bästa jag gjort i vuxenlivet är att gå till en terapeut och reda ut grejerna, vad dom står för och hur det har påverkat mig.
Danielson har sedan karriären tog slut varit en stark röst i media för människors lika värde, antirasism och arbetat mot kvinnohat.
Men han erkänner också att han inte gjorde allt han kunde när han själv var en av spelarna i omklädningsrummet.
– Bland det bästa jag gjort i vuxenlivet är att gå till en terapeut och reda ut grejerna, vad dom står för och hur det har påverkat mig. Jag spelade 15-16 år på seniornivå och blev inkilad fem gånger. Men de andra åren då? Dom är lite svåra att komma runt. Jag har också varit inblandad, skrikit och garvat åt folk utan att säga nej.
![Micke Danielson har ett långt liv i omklädningsrum bakom sig, med en framgångsrik karriär som fotbollsspelare.](/images/article/40fb2117-5da1-4e04-ab14-fa4a587369a9/images/1CRdrog4Uasajd-FMWkLik9oPDDg-WIDE.jpg?width=3840&quality=75)
Vill skapa förebilder
Danielson slår fast att kulturen som sätts i ett omklädningsrum fullt av ungdomar följer med dom hela livet.
– Nio av tio kanske fattar att beteendet inte är sunt. Men det finns de som råkar riktigt illa ut av det, och de som börjar med våld där. Man får “godkänt” av polarna som tycker att man är rolig och då blir beteendet normaliserat. Om ingen säger nej så blir det som det är nu, att de här ungdomarna är överrepresenterade i att vara den som exempelvis är den destruktiva kraften i ett förhållande.
– Kan jag nå fram till de som är, säg, 17 nu så kan dom sätta en positiv kultur för de nya som kommer upp underifrån och ska in i omklädningsrummet. Då blir dom förebilder och kan visa upp det mod, den styrka och den kraft jag själv inte hade att säga nej till dåligt beteende.
Det viktigaste för mig är att vara nära sin grupp hela tiden. Att inte släppa de där kränkande grejerna.
Var ska en förening som vill jobba proaktivt börja?
– Alla föreningar idag vill jobba efter värdegrunder och man hittar ord som låter bra, som “tillsammans” eller “hållbart”. Men är det då okej att en tränare går och tar en fika med sin assisterande, istället för att finnas i omklädningsrummet, fånga upp signaler och vara nära? Jag förstår att det är väldigt svårt att få timmarna att räcka till, det är ofta där det brister, men det viktigaste för mig är att vara nära sin grupp hela tiden. Att inte släppa de där kränkande grejerna.
Är det mer öppet att prata om de här sakerna nu?
– Ja men det får jag nog säga. Det dyker upp organisationer som MÄN och Make Equal, det finns material att ta del av. Genom kunskap kan du bli en bättre kille, man, pappa, vad det nu må vara.
LÄS MER:Atilla vill krossa machokulturen: ”Är bara positivt att gråta”
LÄS MER:Johanna leder våldspreventivt arbete
LÄS MER:Alingsåsarens film om mansnormer tävlar i prestigefylld festival